Kan jeg overlade denne opgave til dig, Cattleya?
-Bestemt. -Så er der kun denne tilbage.
Camp Menace i Ctrigall? Det er jo vores tidligere fjende i nord.
Har nogen der anmodet om en skriver?
Det er meget normalt, at soldater hyrer assistenter.
Vi har reklamer overalt, men...
Hvad er problemet?
Der er udbrudt borgerkrig i landet.
Ekstremister, der vil i krig igen, bekæmper de moderate røster.
Den er god nok. Efter vi omsider fik fred.
Det betyder vel, at der er nogen, der ikke kan leve uden krig.
Det betyder det vel. Og Camp Menace ligger ved frontlinjen.
Jeg forstår, de gerne vil skrive et brev, men det er for farligt.
Det var synd.
Soldaterne må have efterspurgt en assistent,
fordi de har beskeder til deres kære.
Men jeg kan ikke sende assistenter ud i slagmarken.
CTRIGALL, CAMP MENACE
Maria.
Vi skal i aktion.
-Anmodningen er forsvundet. -Hvad? Den, som du ville afvise?
Hvor er Violet?
Hun rejste i morges. Hun sagde, hun havde en opgave.
Jeg tror, hun nævnte Ctrigall.
Der er en uges rejse dertil.
Åh nej.
-De beder mig om det umulige. -Jeg beder Dem allerydmygst.
Som jeg sagde, så er det udenfor vores område.
-Hvad foregår der her? -Chef.
Denne kvinde vil flyves ud til dette sted.
Camp Menace?
Og De kom fra Leidenschaftlich?
Det forklarer Deres lette påklædning.
Hør her, unge dame.
Dette er Camp Menace, hvor De vil flyves ud til.
Og her er flygtningelejren.
Eller der lå engang en lejr.
Slap de væk?
De fik åbenbart hjælp udefra.
Der er en gruppering i landet, som vil i krig igen.
Efter de gav våben til flygtninge fra Gardarik,
endte det hele galt, og nu er vi midt i en borgerkrig.
Camp Menace er vores sidste forsvarsbastion,
men de omgivende veje er afskåret fra forstærkninger.
Forstår De det?
Deres bestemmelsessted er en reel slagmark.
Men det er præcis derfor.
De udstationerede soldater har beskeder, de gerne vil sende.
Jeg forstår, men ingen kan komme i nærheden af den base.
De har ret.
Dette bjerg er meget højt og svært at bestige til fods.
Det betyder, at ingen holder øje med det.
-Men det bjerg er jo... -Muligt at bestige.
Det kræver blot et fly og en dygtig pilot.
Umuligt.
Selv hvis vi nåede frem, skulle De springe ud med faldskærm.
De har nerver af stål, unge dame. Jeg kan lide Dem.
Ser man det. Så De er assistent.
Ja, jeg rejser hvorhen, De ønsker.
I så fald er et postbud en person, der vil levere overalt.
Ved du, at de snart er færdige med at bygge den transkontinentale jernbane?
Ja.
Så kan vi komme sydpå på ingen tid.
De siger, at pigerne dernede er søde.
Og snart får vi sendinger med deres lækre mad.
Sydpå?
-Yale? -Javel!
Send en besked til kompagnichefen.
-Anden deling tager en omvej herfra. -Javel! Forstået!
Vi forventer at være fremme...
Sergent! Yale!
Det er et bagholdsangreb!
Fanden tage de svin!
Fald ned!
Fandens.
Fandens!
Aidan...
Du må ikke forlade mig.
Jeg forlader dig ikke!
Vi skal nok overleve.
Jeg vil ikke dø.
Jeg vil heller ikke dø.
Nej, Aidan.
Forlad mig ikke.
Yale!
Nej!
Jeg vil ikke dø!
Jeg vil nå hjem!
Maria!
Jeg vil nå hjem...
Det er en slagmark.
Camp Menace er faldet.
Vi kan ikke tage derned nu. Vi flyver tilbage.
Ctrigall-hæren er så meget til grin.
Det er fordi, at de moderate er en flok kujoner.
Derfor er det nødvendigt, at vi leder dem igen.
Skal vi fortsætte jagten?
Et fly? Det er ikke vores.
Er det et barn?
Åbn ild!
Stop.
Jeg ved, hvem du er.
Du er soldaterpigen fra Leidenschaftlich. Hvorfor er du her?
Jeg beklager meget, men vil De venligst lægge våbnet?
Okay.
Lad os gå. Vi kan ikke besejre hende.
Er De hr. Aiden Field?
Hvordan... kender De mig?
Herren må beklage forsinkelsen.
Vil du ikke spille?
Nej. Jeg ved ikke, hvad jeg vil bruge mine penge på.
Hvad med at skrive et brev hjem til?
Et brev? Fra fronten?
Jeg har aldrig skrevet et brev før.
-Jeg ved ikke hvordan. -Se plakaten derovre.
Der står, at en dejlig pige vil få dine følelser ned på skrift.
Hej, Aidan.
Det skal være et flot billede.
Aidan.
Maria.
Med herrens tilladelse, så skjuler vi os her indtil videre.
Nogen kommer efter os i morgen.
Jeg sveder.
For at holde Deres krop varm.
-Vil De skrive et brev for mig? -Først må jeg tilse Dem.
Jeg vil gerne begynde nu.
Jeg tror ikke, jeg har langt igen.
Jeg beder Dem.
Jeg forstår.
De er så smuk.
Jeg er klar.
Til min mor.
Og min far.
Jeg forstår.
"Far. Mor.
Tak, fordi I opfostrede mig."
Skriver De brevet?
Jeg lærer ordene udenad med mine fingre.
Ser man det.
"Dette er måske mit sidste brev.
Skulle I blive reinkarneret...
...og gifter jer igen...
...vil jeg gerne være jeres søn igen.
Jeg er ked af det.
Det skulle ikke ende sådan her.
Jeg skulle finde lykken og vise jer, at jeg var lykkelig.
Det var min plan. Så...
Så jeg beder indædt til...
...at I vil have mig som jeres søn igen.
Med forlov."
Synes De, det lød rigtigt?
Ja. Jeg synes, det er perfekt.
Når De siger det, gør De mig lettet.
Hr.
Er der andre, De ønsker at sende et brev til?
Maria. Til Maria.
Et til frøken Maria.
Ja, det var en pige, jeg voksede op med.
Vi har kendt hinanden, siden vi var børn. Hun var som en søster for mig.
Hun sagde, hun kunne lide mig.
Jeg tror, jeg også kunne lide hende.
Men jeg rejste, før vi prøvede at være et rigtigt par.
Vi kyssede ikke engang.
Deres følelser.
Jeg vil få dem med i brevet.
"Maria.
Hvordan har du det?
Kan du huske...
...da du erklærede dine følelser for mig?
Jeg var virkelig...
...virkelig lykkelig.
Maria.
Jeg vil hjem og være hos dig.
Jeg vil ikke dø.
Jeg vil hjem og være hos dig.
Vent på mig."
Jeg kan ikke åbne mine øjne længere. Får De det hele med?
Ja. Det gør jeg.
Violet, De må sende brevene...
...for mig.
Tak for hjælpen.
Jeg...
Jeg føler mig ikke alene.
Jeg er lige her. Jeg er ved Deres side.
Vær sød...
Jeg vil mærke Deres berøring.
Jeg holder Dem i hånden.
Jeg kan mærke kulden.
Far.
Mor.
Maria.
Maria. Kys mig.
Tak.
Det hele skal nok ordne sig, hr.
Jeg lover, at Deres breve vil nå frem.
"Fra Vandal Postkompagni. Jeg har fundet jeres pakke.
Den bliver leveret uskadt tilbage."
-Gudskelov. -Hvornår kommer hun tilbage?
"Vi har dog et ophold undervejs."
Maria!
Der er brev fra Aidan!
Til Dem. Et brev fra Aidan Field adresseret til Dem.
Det kan ikke være sandt.
Aidan.
Aidan!
Tak.
Tak, fordi De bragte vores søn hjem til os.
Nej, det gjorde jeg ikke...
Tak.
Nej.
Det gør mig ondt, at jeg ikke kunne beskytte ham.
Jeg er ked af...
...at jeg lod ham dø.
Det er jeg ked af.
Tekster af: Kasper Erik Nielsen